JASON IN ARGONAVTI
Torej?
Zeus ... Kralj grških bogov.
Napiši v prah, tako da bom lahko prečital prihodnost.
Vidim ... veliko drevo na koncu sveta.
In z njegovih vej visi lobanja in kožuh ovna.
Sijejo in se bleščijo, kot da bi bile božja nagrada. Zlato runo.
Ni časa za uganke. Povej mi za nocoj.
Pelaj, nocoj boš premagal Tesalce, in zavzel njihovo kraljestvo.
Ubil boš kralja Arista in si nadel njegovo krono.
Vse to boš naredil brez najmanjšega strahu, zato ker je Zeus tako ukazal.
Če me varuje sam Zeus, potem tega sploh ne bom potreboval.
Daroval ga bom bogovom.
Prerokovano pa je zraven tega, da boš zasedel Aristov prestol, še to ...
- da ga boš, ko bo Zeus ukazal, moral prepustiti enemu izmed Aristovih otrok.
- Potem ne bo Aristo imel nič otrok. - Jih že ima tri.
Dve hčeri, Filomelo in Brisejo, ter sina, Jasona.
Skupaj z očetom bodo vsi trije umrli nocoj.
Hera, kraljica vseh bogov, zaščiti tega otroka, mojo sestro, Filomelo.
In jaz, Briseja, če sem tega vredna, vzemi še mene pod tvojo zašćito.
- Si Aristova hčerka? - Bolj potiho! Pravkar moli.
Za svojo sestro in za njenega umorjenega očeta, Arista.
- Kaj si svečenica? - Služim bogovom.
- Ali se je Briseja obrnila za pomoč na Hero? - Tako je.
- Ali je boginja uslišala njene molitve? - Da.
Potem moli zame.
- To je Zeusova volja. - Ne, to je bila tvoja volja.
Zeus ti je podaril kraljestvo. Vse ostalo pa bodo sadovi tvojega početja.
Bogovi te bodo zapustili. Prišel bo mož z enim sandalom.
- In noben bog te ne bo več ščitil. - Mož z enim sandalom?
Otrok, ki ti je pobegnil. Jason.
Zakaj mi potem niso povedali celotne prerokbe?
Zakaj me je Zeus napeljal da jo ubijem, čeprav bi bilo dovolj da ubijem Jasona?
Zeus ne more ljudi napeljati, da počnejo take stvari kot si jih ti počel. Sami ljudje se zapeljejo.
Tako torej bogovi lahko vedo za to, in ljudje bi se lahko tako sporazumeli med sabo.
Umoriti Jasona ti ne bo prav nič koristilo.
Ubij Jasona in ubil boš samega sebe.
Zeus, moj soprog, ali si ti ukazal onečastiti moj tempelj?
To je bil Pelaj. Ni se zadovoljil s tem, da je zasedel Tesalski prestol.
Poskušal je preprečiti še to, da bi ga izgubil, tako kot sem jaz ukazal.
Vem da si bila zaradi tega užaljena.
Toda potolaži se. Fant, Jason, te bo maščeval.
- Kako? - Nikdar se ne spuščam v drobne detajle.
In seveda ravno zaradi tega je moralo biti umorjeno mlado dekle, in moj tempelj je moral biti onečaščen.
- Želim pomagati Jasonu. - Ne. Lahko pomagaš Filomeli.
- Vse ostalo ni naše delo. Naj naredijo ljudje. - Ne, pomagati hočem Jasonu.
Kakor hočeš.
Kolikokrat te je Briseja zaprosila za pomoč po imenu?
- Petkrat. - Potem pomagaj njenemu bratu petkrat.
Petkrat mu lahko pomagaš, da bo lahko strmoglavil Peliasa.
To je moja zadnja beseda.
Devetindvajset let bo trajalo, preden bo Jason postal mož. Na Olimpu je to trenutek.
Toda za kralja Peliasa bo to zelo dolgih devetindvajset let.
Previdno potuje po Tesalskih cestah.
Da, Pelias. Še leta in leta boš čakal na moža ...
- da bo prišel človek, ki te bo moral ubiti. Človek z enim sandalom.
- Dolgujem ti življenje. - Bil sem na dobri poti da prebrodim reko.
- Toda izgubil sem sandal. - Kam potuješ?
- V kraljevo palačo. - Peliasovo?
- Peliasa Tesalskega. - Potem ti lahko pomagam na poti.
Toda najprej pa moraš sprejeti gostoljubnost mojega taborišča.
Zlekni se.
- Nisi mi še povedal svojega imena. - Sem Jason, Tesalski kralj.
Rešili so me in me odvedli v izgnanstvo.
- Sedaj se vračam, da si povrnem svoje kraljestvo. - Čakal sem te celih dolgih devetindvajset let.
Pelias je spremenil moje kraljestvo ....
- iz ponosa Grčije, v divjo, obubožano deželo.
Ko je tvoj oče branil svoj prestol, se zanj nihče ni močnejše boril kot jaz.
Tokrat sam boj ne bo dovolj. lahko najdem Peliasa in ga ubijem.
Toda ljudje rabijo več kot samo vodjo. Počutijo se od bogov zapuščeni.
Rabijo čudež.
Slišal sem za drevo, s katerega vej visi zlato runo.
Tudi jaz sem slišal o njem, tako kot toliko drugih ljudi. Pravijo, da je to dar bogov.
Ima zdravilno moč, prinaša mir in iz dežele prežene lakoto in pomanjkanje.
Če bi le lahko to prinesel v Tesalijo, bi s tem navdihnil ljudstvo ...
- in s tem izbrisal vsa ta leta nereda v deželi.
Moja dežela bi postala spet tako bogata, kot je bila preden je Pelias umoril mojega očeta.
Jason, poslušaj moj nasvet.
Pojdi iskat zlato runo. Ne razkrij se Peliasu.
Zgradi si ladjo, zberi posadko. Ko boš imel zaklad ...
- Takrat, šele takrat, se vrni in ubij Peliasa.
In sedaj si dobro odpočij. Moje spremstvo ti je na voljo.
Oče, zakaj si ga pustil živega?
Če bi ga uničil, Akast, bi uničil samega sebe.
Medtem ko išče runo, je čisto na drugem koncu sveta.
- In jaz sem varen. - In če ga najde?
Potem boš tam ti.
Si prišel molit k bogovom, Jason?
Če bi že, verjrtno ne bi izbral tistih ki so padli.
Saj je samo kip.
Včasih se bogovi prerekajo. Potem zapiha močan veter. Templji padajo.
- Hermes ... - Da?
Ne, hotel sem reči da je kip boga Hermesa.
Ah, seveda. Prinašalec sanj in nočni postopač.
Jason ...
Nihče ti ne bi znal povedati kako priti do zlatega runa.
Nebi že bil čas, da bi povprašal bogove?
Še tistim, ki verujejo ne odgovorijo. Zakaj bi potem odgovorili neverniku?
- Pridi z mano. - Zakaj?
Zato da boš veroval. In ti bo odgovorjeno.
Zmagal si, moj gospod. Tako je, bitka, ne pa vojna.
Tiste vode so preplitve za galeje.
Hera, resnično se moraš naučiti kako zmagati brez goljufije.
Ali pa vsaj častno izgubiti.
- Pozdravljen, Hermes. - Pozdravljen, moj gospodar Zeus.
- Zgleda da tukaj manjka en košček. - Mogoče pa lahko pomagam.
Dobrodošel na Olimpu, Jason.
Končno je Jason prispel na goro Olimp.
Nihče se ne obrača na bogove, vse dokler ne potrebuje nečesa.
Zate smo to uredili, da si lahko prišel sem.
Nisem mogel verjeti, da lahko smrtniki prosijo bogove za pomoč.
- Še manj pa to, da jih lahko obiščejo. - No si vsaj iskren.
Kar je več kot bi lahko dejal za večino smrtnikov. Kaj želiš?
- Ladjo? Posadko? - Ne, to si lahko tudi sam izberem.
- Kaj boš uporabil namesto zlata? - Srca ljudi.
Jaz sem Hera, tvoja zaščitnica na tem potovanju.
Toda Zeus mi je omejil število, kolikokrat ti lahko pomagam.
Nikar ne govori. Vem kaj me boš vprašal.
Če obstaja zlato runo, in kje se nahaja?
- To sta dve vprašanji. - Jaz ti lahko dam le en odgovor.
- Išči deželo Kolkis. - Se pravi da obstaja.
Toda Kolkis je na koncu sveta. Še noben Grk ni nikdar plul tja.
Zdaj ko si slišal to, si še vedno tako prepričan, da želiš mojo pomoč?
Pazljivo premisli. Ponudil sem mu ladjo. Ladjo in posadko.
- In me je zavrnil. - Zavrnil pomoč bogov?
Katera ladja lahko pluje tako dalečr? Kako pogumna mora biti posadka, ki bo plula na njej?
Naj povem ladjedelcem, da najbogatejši tovor, ki ga je katerakoli ladja vozila, čaka v Kolkiji.
Tako da bo le najmočnejša ladja, ki so jo kdajkoli zgradili, zdržala to potovanje.
Grški borci so ponosni. Le najboljši se mi bodo pridružili.
Organiziral bom igre. Povabil bom najmočnejše borce iz cele Grčije.
Veličastnejših iger kot bodo te, ne bo nikdar več. Razen če ne bodo bogovi drugače odločili.
Prav sem naredil, ko sem se odločil zate.
Bogove najbolj osreči to, da lahko pomagajo tistim, ki zadnji želijo njihovo pomoč.
Dobrodošel, Polideus.
Castor iz Šparte.
Acast iz Tesalije.
Zelo dobro.
Falerus iz Aten, lokostrelski prvak Grčije.
Eufemos iz Tenarja. Spiros iz Siracuze.
- Herkules! - Tudi on je tukaj!
Mislim da bo odplul s tabo. Povej mi katerega prvaka naj premagam.
Nobenega. Vem da nas lahko vse premagaš.
Herkules ... da.
- Herkules. - Da?
Jaz sem Hilas. Prišel sem prekasno da bi se pomeril na igrah.
Toda če te v čem premagam, mi bo Jason moral dati mesto.
Na koncu koncev, bi mogoče potreboval tudi brihtne možgane in ne samo močne mišice.
Naj se pomeriva?
Disk?
Daj no.
Vidiš tisto skalo? Noben metalec ni še vrgel do nje.
Ali jo moram zadet ali vreči čez njo?
- Ne bo ti uspelo niti do polovice. - Za tabo.
Še nikdar nisem metal diska. Rad bi videl kako se to dela.
Naj ima Hilas svoj trenutek zmagoslavja.
- Moral bi dobiti svoje mesto. - Pozdravljen, Hilas.
Našel sem najimenitnejšo posadko. Zdaj pa še ladjo, ki jo bo vredna nositi.
- Argus? Argus? - Živjo?
- Si to ti, Argus? - Kdo je?
- Jason. - Pridi na krov.
- Tako torej, vrnil si se. - Zelo dobra ladja.
Da. Res je zelo dobra. Pripravljena je za plovbo.
Nismo ji še dali imena. Krstil jo bom za Argo, po tistem, ki jo je zgradil.
Argo?
Potem ko boš videl okras na njenem nosu, se boš verjetno kar premislil. Za mano.
- Je to spredaj? - Zadaj.
Toda mišljeno je bilo za opazovanje vode odspredaj.
Ne morem si pomagati. Nekaj mi je govorilo naj to postavim sem.
Hera, kraljica bogov.
- Kaj? - Nič.
- Saj nimaš nič proti če je tukaj? - Ne.
Tudi jaz ne. Nekako se mi zdi da naju nekdo prijateljsko bedi nan nama.
- Kdaj odplujemo? - Jutri.
- Nikar je ne zapravi. - Nobene razlike ne bo.
Naj si odpočije. Najti moramo vodo. Ne moremo veslati s tremi požirki na dan.
- Poslušajte moj nasvet. Vrnimo se nazaj v lkos. - Pet dni smo izgubili z veslanjem.
Nimamo dovolj vode za čas, ki bi ga porabili da se vrnemo v Ikos.
Ne skrbi. Ne bo me poslušal. Želim pa da bi vsaj komu drugemu prisluhnil.
Še vedno godrnjaš? Mornarji vedno godrnjajo.
Vedno najdejo nekaj, o čemer lahko godrnjajo. Ni vode, žulji na rokah.
Morali bi uporabljati slano vodo. To utrdi kožo.
Pojdi jih ukrotiti. Jaz bom krmaril.
Hera ... rekla si da mi boš pomagala določeno število krat.
- Povedala si mi o Kolkiji. - In vrgla Peliasa z njegovega konja.
Pelias? Tako. Tisto je torej bil kralj Pelias.
Vem kaj bi rabil. Naravnaj krmilo in odjadraj proti severu.
Opoldne boš priplul do Bronastega otoka.
- Še nikdar nisem slišal zanj. - Nobeden smrtnik še ni.
Hefajst živi tam in kuje oklepe in orožje za Zeusa.
Nikar se ne boj. Hefajst je odšel.
Vidim da boš znal priti do otoka, vendar poslušaj me pazljivo.
Vzemi čelado. Naravnaj krmilo!
Opoldne bomo prišli do kopnega. Potem boste lahko napolnili vaše trebuhe.
Najvarneje bo če se oskrbite s hrano in vodo, ne jemljite ničesar drugega.
Prav ničesar drugega.
- To velja tudi za ženske? - Da, velja.
Če srečam dekle čvrstih nog in vročega srca, me nihče ne bo mogel ustaviti.
- Talos te bo. - Ta mož bi se rad boril z mano?
Nisem govoril o človeku. Hrano in vodo, Herkules, to je vse.
Jason, kdo ti je povedal za ta otok?
Boginja, Hera.
Nosite čelade. Bodite trdni kot ste bili.
Zložite jadra.
Na obalo po hrano in vodo.
- Kozli, dobri mornarji. - Kozli?
- Kaj si mislil z kozli? - Nekateri izmed nas so lačni in žejni.
Daj no.
Tu je eden za v lonec.
Herkules!
- Da ni mogoče eden izmed Titanov? - Lahko bi bil. Dovolj je velik.
Kaj ni Jason omenjal Talosa?
Hefajst uliva kipe bogov tukaj.
In jih pripravlja in ureja, da jih občuduje cel svet.
Herkules ...
- To je zakladnica. - Božja zakladnica.
Poglej si to. In to! Biser.
- To je kopje! - V okrašeni škatli?
To je naprsna igla.
Bilo bi zelo koristno orožje. Pojdimo nazaj na ladjo.
- Herkules ... - Kaj je?
Bolje bi bilo da jo vrneš nazaj. Se spomniš kaj je rekel Jason.
Saj je ne bodo niti pogrešali.
Če že bogovi to pustijo nezastraženo, potem verjetno tega sploh ne rabijo.
To je moral biti veter.
- Za tem jih niste več videli? - Mogoče da si je Herkules našel žensko.
Talos!
Veslajte nazaj!
Veslajte nazaj! Nazaj!
Opozorila sem te. To je Herkulovo maslo. Talos vas bo poskušal vse ubiti.
- Kako naj se borim z njim? -Ne zapravljaj božjih darov.
Naša orožja so neuporabna. Ponavljam vprašanje.
Potem ti moram odgovoriti nanj. Talosa lahko premagate s pametjo.
- Poglej njegove gležnje. - Njegove gležnje?
Nič drugega ti ne morem povedati.
- Jason! - Prekršil si moje ukaze.
Zvabi ga med tiste skale. Ostani zunaj dosega. Tukaj se bom skril, Akast.
Potrudil se bom, da ga pošljem proti tebi, Jason.
Pazi na njegove noge!
Hilas!
Herkules, pustil si svoje ...
- In kaj? - Iskala sva, Argos.
- In spet bom iskal. - Hilas je bil z nama. On je ubežal.
- Potem je izginil. - Lahko da je poškodovan.
Kot Palinur. Morali smo ga prinesti na krov.
Herkules, Hilas je mrtev.
Tako so odločili bogovi.
Zakaj ubiti fanta zaradi moje usodne napake? Moral bi ostati z njim.
Iščite dokler ne pade noč. Do takrat ne bomo odpluli.
Lahko odplujete kadar se vam zazdi. Ne morem zapustiti otoka dokler ne najdem Hilasa.
Jason, kaj boš zapustil Herkulesa, najboljšega izmed nas?
- Ne bom udplul brez njega. - Ne bom.
Tudi jaz ne!
Pojdite z mano.
A je tukaj kdo ki ne bi ubogal bogov?
Naredili bomo tako kot bo ukazala boginja Hera. Če nam bo spregovorila.
To je tvoja zadnja možnost, Jason.
Zadnjič ko ti lahko pomagam.
- Razumem. - Potem vedi to. Hilas je mrtev.
Herkulu ni usojeno da bo nadaljeval pot z Argonauti.
- Zeus ima zanj namenjene drugačne naloge. - Kaj pa za nas, Hera?
Odplujte v Frigijo. Poiščite slepega Fineja.
Od zdaj vas lahko le on vodi.
Določili smo smer.
Gremo, nazaj na svoja mesta!
Gremo, nazaj na svoja mesta.
Gospod Zeus, grešil sem. Tega nisem nikdar zanikal.
Nisem pa grešil vsaki dan. Zakaj me potem kaznuješ vsakodnevno?
Kaj, za božje ime, so oni?
Jason!
- Si ti Finej? - Da.
Primi me za roko, jaz tvoje ne morem videti. Ne umikaj se.
Zeus me je obdaril z jasnovidnostjo, ki sem jo zlorabil, zato sem oslepel.
Zeus je ukazal Harpijam, da me mučijo.
Jason, poslušaj me.
Bogovi so mi ukazali, naj ti povem vse, kar boš od mene želel izvedeti.
Pri meni so šli predaleč.
Človeka lahko tako zelo kaznujejo, potem pa jim nekega dne še obrne hrbet in jih zapusti.
Rekel je, ''V redu, Zeus, pusti naj me zemlja pogoltne.''
lzzivam te!
Odgodrnjaj proč vse kar hočeš, Zeus. Mislil sem to kar sem rekel.
Jason, lahko ti povem prav vse kar boš želel izvedeti, če pristaneš na mojo ceno.
- In kakšna je tvoja cena? - Reši me teh Harpij.
Če jih je Zeus poslal da ga okužijo, se ne moremo v to vtikati.
- To je moja cena. - Potem se bova zmenila.
Naredili te bomo za gospodarja Harpij.
Spustite vrvi!
Zdaj!
Kastor, Falerus! Najdita les in zgradita kletko.
Tukaj si, ti veliki poba. Velika riba in še več vina zate.
- Vidiš, svoj del smo že opravili. - Kaj želite izvedeti?
- Pot v Kolkis. - Treba bo skozi Rožljajoče skale.
Usmerite se na severo-zahod in čez pet dni jih boste dosegli.
Za Rožljajočimi skalami pojdite na severo-vzhod. Tako boste prišli v Kolkis.
- Toda kateri bogovi vas ščitijo? - Trenutno nobeni več.
- Potem ne boste prečkali skalovja. - Kaj so oni?
Sami sebi govorijo, kajne?
Vse kar vam lahko ponudim je to.
Ni ne vem kakšno plačilo za to, kar ste storili zame, toda to je vse kar imam.
Če je to vse kar nam imaš za povedati, potem zbogom.
Naj bodo bogovi usmiljeni z vami.
Finej, od zdaj naprej, bodo jedle tvoje ostanke, ki jih jim boš pustil.
Dober tek.
Nič kaj globoko ni tukaj.
Bodite pripravljeni na odhod. Veslajte počasi.
- Počasi, vsi. - Počasi, vsi!
Zelo tesen prehod je tu. Ampak kaj je Fineja tako prestrašilo?
- Zgleda zelo mirno. - Preveč mirno. Akast!
Poznam morje božjih volj. Večina jih je nevarnih.
Akast, prevzemi merjenje.
Ostali se pripravite na veslanje. S počasnimi vesljaji. Varčujte z močmi.
Lahko jo bodo rabili kasneje.
Ladja na vidiku! Ladja na vidiku!
Tam je. Ne zgleda da bi tudi oni imeli takšne težave, kot jih imamo mi.
- Celotna posadka. - In Linceus.
Za njegovo rešitev ni nikakršnega upanja več. Ne v takšnem morju.
- Bomo šli skozi? - Da.
Toda ... Dobro, potem pa gremo skozi.
Nazaj na svoja mesta.
- Od tam ni več povratka. - Ne, Akast. Vsaj na tem potovanju, ne.
Bobnar! Začni že enkrat dajati ritem!
Toda naj bo počasi!
Bogovi si želijo svojo zabavo.
- Jason gre s tem predaleč. - Zato, ker pove po pravici?
Obrni nazaj, ujeti smo v past.
- Ujel sem te, Hera. - Pustil si mi samo eno potezo.
- Priporoči se bogovom, Jason. - Grški bogovi so neusmiljeni.
Vsi ljudje bi se morali pravočasno naučiti živeti brez njih!
Veslajte!
Vrni se na svoje mesto.
Veslajte! Veslajte dokler se vam srce ne razpoči in hrbet ne zlomi!
Veslajte! Veslajte!
Držite ritem pri veslanju!
Jason si je drznil govoriti o koncu bogov, in ti ga še vedno pustiš živeti.
Če bi kaznoval vsako bogokletstvo, bi zgubil ves ugled in zvestobo.
Lahko si bog mnogih ljudi, toda brez njihovega zaupanja ne veljaš nič.
To si dobro razumela, zakaj potem še vedno ostajaš z mano?
- Zaradi moje šibkosti, moj gospod? - Ne šibkosti, to je že skoraj človeško.
Bogovom smo dolžni zahvalo, ker so nam pomagali. Oni drugi niso bili take sreče.
Kaj je to?
- Kdo ste? - Vaša ladja se je potopila.
Našli smo le še dva ostala preživela. Poskrbeli smo za njiju.
- Kdaj ste odpluli iz Kolkisa? - Dol, danes zjutraj.
Dol? Potem pa se naše potovanje bliža koncu.
- Od kod prihajate? - Iz Tesalije.
To je na drugi strani sveta. Ne zgledate ravno kot kakšen trgovec.
- Vaše plovilo je bojna ladja. - Noro bi bilo potovati neoborožen.
Po vseh ocenah vaš kralj, Aetej, plaši bogove.
Bogovi so nas poslali. Toda sam bom z njim mirno lahko govoril.
Zdaj odgovori na vprašanje. Kaj je vaša ladja počela v teh krajih?
Prišli smo, da bi žrtvovali bogovom, da bi našim ladjam zagotovil mirno in varno plovbo.
Bojim se, da so naši bogovi jezni in niso tako dobrodušni kot vaši.
- Ali ste svečenica? - Služim v Hekatinem templju.
Plesalka. A je Hekata vaš bog?
Slišal sem da častite čudnega malika. Ovnovo kožo.
To je božje runo. Darilo samih bogov.
Prineslo nam je mir in blaginjo.
Jutri vas bomo izkrcali na kopno. Upam da nam boste pokazali pot do mesta.
- Zdaj mi povejte še vaše ime. - Medeja.
- Kdo si pa ti? - Imenujem se Jason.
Čez nekaj ur bomo uzrli Kolkis. Vstopili bomo potiho ponoči.
- Nočem imeti nobenih težav. - Ne bo jih.
- Samo reci nam, kdaj naj napademo. - Ne bomo napadli.
Saj imamo dobre može za borbo.
- Devetinštirideset borcev proti celemu narodu? - Bolje devetinštirideset kot en sam.
- Saj nismo pirati. - Kaj niste borci?
Sam bom odšel na kopno in pogledal kakšno je stanje.
Nameravaš sam vohuniti po kopnem? Zakaj ne vzameš še koga izmed nas s sabo?
Manj kot jih gre, manj jih lahko ujamejo. In koliko je to najmanj?
- Eden. - Točno. Sprejemam tvoj nasvet.
Po vsem tem, ko tako dolgo plujemo skupaj, menda ja lahko izrazimo svoje misli.
- In kakšne so? - Izvohali smo pot proti toku.
Naskočimo stražarje in se polastimo runa. Izginili bomo še preden se boido tega zavedli.
Nočni napad? In v temi bo nekdo umrl. Jaz.
Kopje v moj hrbet. Grško kopje, Akast. Mogoče tvoje.
- Za tole boš umrl, Jason. - Ostanite odzadaj.
Eufem!
To je Eufem. Mrtev je.
Poglejte to. Zaboden in krvav.
Akast mora biti na dnu morja.
- Napnite jadra! - In Eufem?
Morje je bilo njegovo kraljestvo dokler je še živel. Naj tudi zdaj sprejme njegovo truplo.
Razpnite jadra! Razpnite jadra!
Ranjen si. V Kolkisu imamo cvet, ki blaži bolečine in zdravi rane.
Jutri ti bom pokazala.
- Kaj ti imenuješ cvet? - Vzbrsti iz Prometejeve krvi.
Že stoletja se pri nas uporablja kot blažilno in zdravilno sredstvo.
Sonce se vzpenja. Oditi morava.
Ti pojdi po cesti na vzhod. Jaz grem po drugi poti.
Boginja Hekate je spregovorila.
Danes bo med nami nekdo, ki je prišel z drugega konca sveta.
Ime mu je Jason. Kdorkoli od tistih, ki jih bo kaj vprašal naj pove tako:
Atej, kralj Kolkisa, ga pričakuje v templju boginje Hekate.
To je vse kar mu lahko kdorkoli pove.
Pridi naprej, Jason.
Vsem nam si nam naredil veliko uslugo. Nocoj bomo naredili gostijo.
Izvedeli smo o vašem junaštvu. Pripelji še svoje tovariše v palačo.
Zahvaljujem se vam, moj gospodar. Toda resnično ne razumem.
- Medeja? - Dobrodošel v Kolkisu.
- Na Jasona in Argonaute! - Jason in Argonauti!
Povej mi Jazon, zakaj ste sploh prišli sem?
- Miroljubno. - Vprašal sem zakaj, ne pa kako.
- Koliko ljudi imate? - Dovolj.
In sploh nas ne ogrožate? Poslaniki, ki pridejo sem s prevaro, ostanejo tukaj mrtvi.
Vem da ste sem prišli zaradi runa. In če bo potreba, ga boste tudi ukradli.
Ne bomo se ločili od božjih darov. V Kolkis so prinesli blagostanje.
Ločitev od njega bi lahko pomenilo propad in uničenje naše dežele.
Tukaj niste nič več dobrodošli, zato bomo z vami ravnali kot ste si zaslužili.
Kot s tatovi, pirati in morilci.
Svojo zahvalo dolgujemo le eni osebi.
Osebi, ki nam je osvetlila zahrbtne namene vašega obiska v našem kraljestvu.
To je sin Tesalskega kralja Pelaja. Akast!
Hekata, kraljica teme. Vedno si mi pomagala.
Tudi zdaj mi povej, kaj naj naredim. Dala si mi dar jasnovidnosti.
Zakaj mi nisi razkrila podrobnosti Akastove izdaje?
On, ki sedi in pije z Aetejem, ...
- medtem ko je Jason ... v ječi ... obsojen na smrt.
Če mu pomagam pri njegovem iskanju runa, ...
- Bom izdala svojo deželo in tebe, Hekata.
Če pa mu ne bom ... bom izdala samo sebe.
Pomagaj mi, Hekata.
Medeja, čemu si prišla sem? Ali te je Aetej poslal?
Prišla sem, da bi te prosila da opustiš svoje iskanje in odpluješ v miru.
- In se nikdar ne vrneš. - Pozabi na zlato runo?
Potem je to le bil Aetej. Povej mu da bom dokončal nalogo, ki so mi jo namenili bogovi, -
- in nikdar ne bom izdal Argonautov, karkoli že mi ponudi.
Četudi je to Medeja, Hekatina velika svečenica.
Pozabi na zlato runo. Bojim se za tvojo varnost.
Če si se odločil da ga odneseš, potem moram oditi s tabo.
- Sam bom odšel. - Ne, moram oditi s tabo.
Sedaj nimam več dežele. In tebe ljubim.
Kastor, Felarus, Dimitris, pojdite k vratom.
Ostali nazaj na svoja mesta, nazaj na svoja mesta.
- Svečenica! - Poslušaj.
Pojdite nazaj na ladjo in veslajte po toku navzdol.
Tam nekje je razpoka v pečini. Tam se zasidrajte, pridružili se vam bomo.
- Kaj pa je? - Jason je pobegnil.
- In njegovi možje? - Vsi so izginili. Stražarji so bili uspavani.
Potem ima pomagača.
- Kje je Akast? - Ni ga v njegovem bivališču.
A je Akast pomagal Jasonu? Ampak, saj za to nima nobenega razloga.
Razen, če ni bila Medeja tista, ki je zmešala uspavalo.
Videl sem jo, kako je pogledovala Jasona.
Vodila jih bo do runa.
Argonauti bodo vzeli ladjo. Pot po kopnem je krajša.
Skliči svoje može!
Poslušajte.
Vojaki!
Falerus, Kastor, pojdita z mano. Ne, ti ne, Polideus.
Ostani na krovu s ostalimi in varujte ladjo.
Jason ... Jason!
Aetej in Kolkijci ... Slišali smo jih. Prihajajo.
Vzemi runo.
Stražarji, Pojdite za njimi s te in druge strani.
Čakaj!
Hekata, kraljica teme! Maščuj se Tesalcem.
Daj mi otroke Hidrinih zob. Otroci noči!
Prinesite mi Hidrine zobe. Hitro!
Pred otroki Hidrinih zob ni nobene rešitve.
Runo, daj mi runo. Ima zdravilno moč.
Res je. Res ima zdravilno moč.
Jason!
Pokliči nazaj stražarje, ali pa bodo umrli skupaj z Jasonom in njegovimi pirati.
Vstanite, vi mrtvi, otroci Hidre.
Vstanite iz vaših grobov in nas maščujte.
Tisti ki so ukradli zlato runo morajo umreti.
Argus, pojdi dol na ladjo. Vzemi še Medejo.
Tam!
In tam!
Tam je še eden!
Še več jih prihaja!
Uničite jih!
Ubijte!
Ubijte! Ubijte! Vse jih pobijte!
Nazaj.
To dokazuje, da sem ti enakovreden nasprotnik.
Kam greš? Igra menda še ni končana.
Pusti ju naj uživata v mirnem morju, svežem vetriču, in eden v drugem.
Dekle je ljubko, in jaz sem vedno bil sentimentalen.
Toda Jasona čakajo še druge dogodivščine.
Nisem še končal z Jasonom. Raje nadaljujva igro kakšen drugi dan.
Iz angleščine prevedel: Robi61